Din motive necunoscute, pierdute în negura vremii,
Țara Galilor se confruntă cu o lipsă acută de prenume.
Se pare că toată lumea se numește Williams, Jones sau Evans.
Pentru a evita confuzia,
Galezii adaugă adesea la prenume o ocupație.
De exemplu, avem Williams Petroleum (Găzarul)
și Williams Death (Moartea)
Mai există Jones Bottle (Sticla) și Jones Prize Cabbage (Varza trofeu),
ceea ce descrie hobby-ul și personalitatea sa.
Evans Bacon (Șuncă) și Evans End of the World (Sfârșitul lumii).
Domnul ne spune că sunt toate în cartea sa.
Există, însă, un om a cărui nume e o enigmă.
Aveam 10 ani când l-am întrebat pe bunicul meu
despre omul cu cel mai lung și enigmatic nume dintre toți.
Englezul care a urcat o colină, dar a coborât un munte?
Ăsta chiar e un nume lung. Și are o poveste pe măsură.
Nu te grăbești nicăieri, nu?
Pentru că asta e o poveste... o epopee.
Da, o epopee!
ENGLEZUL CARE A URCAT O COLINĂ, DAR A COBORÂT UN MUNTE
Cred că era în 1917, într-o duminică...
când doi ofițeri în retragere au sosit la Ffynnon Garw.
Cel tânăr, Anson, abia începuse să se bucure de viață.
Părăsise recent spitalul după ce a luptat pe frontul din Franța.
Superiorul său, George Garrad,
fusese retras la serviciul de cartografie
în speranța că asta va ajuta la moralul trupelor pe care le comanda,
și care își găsiseră refugiul în băutură din cauza personalității lui iritante.
Mulți bărbați plecaseră la Marele Război
iar restul satului era la biserică.
Toți cu excepția lui Morgan Goat (Țapul), desigur.
Scuze, vorbește cineva de pe-aici engleza?
Sunteți englezi?
Asta explică totul.
Păi, e duminică și toți sunt la biserică. Ne întrebam dacă...
Minunat. Să ne continuăm drumul.
Păi, intrați sau nu?
După cum spuneam, restul satului era la biserică,
incluzând mamele și copiii.
De vreme ce bărbații tineri erau la război
se pare că apăruseră cam mulți copii roșcovani.
Dar în acele vremuri grele se pare că nu deranja pe nimeni.
Cu excepția reverendului Jones, bineînțeles.
Oare toți oamenii diabolici sunt în Germania?
N-ar fi fost frumos ca toată lumea rea...
să fie acum pe câmpurile de luptă din Franța?
O, reverendul Jones era într-o formă mare în ziua aia.
În mai toate duminicile predică împotriva războiului
și contra lui Morgan Goat, în ordinea aceasta,
deși numele Morgan Goat nu era menționat, desigur.
Ei se află, de asemenea, printre noi, aici în acest sat.
Ce serviți?
Sunteți foarte amabil...
Aș dori un pahar de biter mulțumesc.
Morgan!
Ei bine... suficient de plăcut acest loc, nu-i așa?
Îmi închipui că da, având în vedere că ne aflăm în Țara Galilor.
Un client important. Un obișnuit al locului.
Foarte special. Rafinat, chiar.
Se pare că e un loc destul de aglomerat.
Da, deci...
Urăsc vara.
Bună dimineața, domnule sergent.
Bună dimineața. Numele meu e Garrad. George Garrad.
Stăteam aici... chiar aici.
Mi-am dat seama după bagaje. Englezi?
Încă mai căutați cărbune, presupun...
Nu, suntem cartografi.
Un fel de inspectori, dacă vreți...
Facem hărți. Suntem aici pentru a măsura munții.
Foarte util, într-adevăr.
Aș vrea să știți că e o parte importantă a efortului de război.
Trebuie să știm unde e teren.
Ați venit la locul potrivit cu măsurătorile.
E ceva teren. Ăla e un munte. Primul munte din Țara Galilor.
Cum se numește? Ffynnon Garw!
Dumnezeule sfânt, numele astea galeze!
Puteți să repetați?
"Fuh-non Gar-rue" E așa simplu. Ascultați.
O să-l scriu pe hârtie...
ca să-l puneți bine pe hartă.
Mulțumim. Mulțumim mult.
Bineînțeles, va apărea pe hartă, doar dacă are peste 300 de metri.
Nu fi prost, omule, are peste 350 de metri!
Bine, deci...
...Scuzați-mă.
- ...cred că.. - Mai vreți unul?
Puteți păstra restul... domnule Morgan!
Mulțumesc, Miss Elizabeth. Mulțumesc mult.
Morgan ăsta!
Uite, te rog, pot să obțin și eu un biter?
Nu trebuie să faci pe englezul pentru atâta lucru.
Englezii sunt la crâșmă. Au de gând să măsoare muntele.
Au făcut atâta drum doar ca să măsoare muntele nostru?
Să-l măsoare?
Cine naiba ar vrea să știe cât de înalt e un munte?
Încă o băutură, domnilor? Nu. Nu.
Nu! Nu, mulțumesc. Sunteți foarte amabil.
Da. Nu, mulțumesc.
Altceva? Nu.
Bun. Mă duc să plimb câinele. Ne vedem dimineață.
Ar mai fi ceva...
E dificil în timp de război, dar avem nevoie de un asistent.
De preferat cineva suficient de puternic.
Cred că va vedea că Serviciul Maiestății Sale...
îi va oferi o remunerație echitabilă.
Vor plăti, dar nu foarte mult.
Bine, cei care nu sunt în Franța lucrează în mină.
Bineînțeles ar mai fi Johnny Shellshocked. Scuze... cine?
Johnny Jones, revenit din război. E trăznit la cap.
Locuiește la sora lui, săracul. Dar e puternic. Înțeleg.
Atâta vreme cât nu aveți nevoie de el să vorbească. Sau să gândească...
Avem nevoie de serviciile lui doar ca hamal.
Bine. Johnny ar trebui să fie capabil de asta.
Poate îl putem întâlni... Absolut! La prima oră, mâine dimineață.
Pare să aibă un câine cam nerăbdător, nu-i așa?
Da.
- De ce nu? - Pentru că nu e încă pregătit.
Tot ce trebuie să facă e să țină un stâlp.
Nu fi prost! Nimeni nu e plătit doar pentru că ține un stâlp.
Doar dacă nu ești Betty din Cardiff.
Nu începe iar! Megan mi-a spus c-a văzut-o,
pudrată de sus până jos, la crâșmă, sâmbătă.
Mă consiliază la renovarea sediului.
Renovarea sediului...?
Nu știam că îi spunea la fel și înainte.
Bună dimineața, Johnny!
Am niște englezi la crâșmă. Fac hărți, săracii idioți.
Au nevoie de ajutor, bineînțeles.
Cineva care să le care lucrurile.
Se plătește.
Să le spun că ești interesat?
Ei bine... Treci pe la crâșmă, mai târziu! În regulă?
Bună dimineața, reverend Jones.
L-am văzut pe Dumnezeu în Raiul lui binecuvântând pe toată lumea.
Nu ți-e rușine? Nu.
Nu știu pe unde am lăsat-o.
Cum poate deveni un deal munte?
Cred că trebuie să existe un termen de comparație.
De exemplu, Himalaya din India.
Munții cu peste 3.000 metri se numesc înălțimi subalpine.
Dar uită-te la muntele nostru. Ăsta nu e "înălțime subalpină"!
Dacă ar fi plasat în Alpi, n-ar fi decât un delușor amărât.
Dar nu suntem în Alpi, suntem aici... în Țara Galilor!
De acord.
Și atunci... cine decide în privința hărților englezești?
Domnule Davies, toate astea rămân între noi.
- Ziceau... - Cine, englezii?
Da! Ziceau că trebuie să aibă peste 300 de metri.
Adevărat? Mă gândeam că 1500 e standardul.
Dar cât de înalt e Ffynnon Garw?
Peste 300 de metri? Peste 600?
300? Nu credeam să aibă mai mult de câteva zeci de metri.
O, Doamne... Și credeam că ești un om educat.
O, Doamne... O, Doamne...
Primul munte din Țara Galilor?
Ar fi ceva cu care am fi vrut să ne lăudăm de multă vreme.
S- ar putea scrie că n-am avut cei mai înalți munți din nord,
nici cei mai frumoși munți din centrul Țării Galilor.
Dar am putea pretinde că am trăit în umbra primului munte situat...
între granițele Țării Galilor.
"Acești munți au învins toți invadatorii".
"Aici ne-am retras când am fost invadați de romani, de englezi,
de saxoni, de vikingi, de normanzi."
"O, da... toți au invadat această insulă a Britaniei,
dar nu au reușit să ne ia munții..."
"Nu ne-au luat niciodată vechea Mare Britanie".
O, Doamne! A fost mult mai abrupt decât părea.
Da. Mă îndoiesc că lectura dumitale pedometrică...
ne va fi de vreun ajutor.
Sigur, nu cine știe ce, dar... totuși...
Deci... Poți să vezi vreunul din punctele geodezice, de aici?
Nu.
Dar îi văd iarăși pe oamenii ăia doi.
Îmi amintește de inspecția din Abyssinia, în '88.
Haideți băieți.
Mai pariază cineva? Asta poate fi ultima voastră șansă.
700 metri.
700 metri pentru Williams Petroleum. Foarte bine.
Corect, Anson.
Bine,
...e cum ați apreciat dumneavoastră.
Da. Mai mult sau mai puțin.
Perfect.
Uite-i pe oamenii noștri. Domnule Garrad,
dați verdictul pentru pariu! Cât are muntele nostru?
Îmi pare rău, dar nu pot să vă spun.
Am fost doar în prima recunoaștere.
Trebuie să aveți măcar o idee...
Mă tem că măsurătorile nu sunt încă suficient de precise.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Uite ce e...
S-ar putea să mă înșel, însă după 25 de ani de când fac asta, nu cred.
Aș zice... în jur de 285 metri.
Domnilor...
285?!?!
Intrați.
Domnule Anson! Domnule Morgan.
Da. Poate mă puteți ajuta.
Știți cumva cine sunt cei domni de jos, din stradă?
Ne-au urmărit toată ziua.
Thomas Twp și Thomas Twp Too. Doi fermieri care locuiesc aproape.
Săriți, duși...
Proști.
Cel din stânga e Thomas Twp, și fratele lui, Thomas Twp.
Cum? E Thomas Twp Too.
- El e. - Sau o fi invers?
Nu contează, e în regulă. Erau...
Începusem să ne facem probleme. Sunt inofensivi.
Acum... vorbesc în numele tuturor:
Simt... simțim...
Domnul Garrad nu a măsurat prea bine Ffynnon Garw,
pentru că, pentru orice ochi antrenat, ăsta e un munte.
- Scuze...? - Se acceptă!
Nu, nu! Scuze, nu v-am auzit...
285 de metri?!
Sper că n-o să vă mențineți măsurătoarea asta tâmpită.
De fapt, domnule Morgan, nu am măsurat propriu-zis... muntele dumneavoastră.
A fost mai degrabă o recunoaștere preliminară,
ce a produs o cifră foarte aproximativă.
Până în vârf. Asta e tot?
Da.
Păi, nu-i de mirare că au făcut-o naibii greșit!
În final vom face măsurătorile cu ajutorul... acestuia.
Dar pentru a utiliza ceea ce noi numim teodolit,
trebuie să inspectăm culmile Newton Beacon și Whitchurch Hill.
Dar ăia nu sunt munți! Nu, nu sunt munți domnule Morgan. Nu sunt.
Dar măsurătoarea din 1887
le-a stabilit înălțimea, distanța dintre ele,
și distanța dintre ele și Ffynnon Garw.
Având aceste măsurători,
ar trebui să putem stabili adevărata înălțime a... Ffynnon.
Această înălțime.
Aha... deci vreți să spuneți că, probabil, nu are 285 de metri.
Da, aș fi foarte surprins că măsurătorile de azi să fie exacte.
Aha... bine. Ne vedem mai târziu.
Da, da, da. Tu crezi, în mintea ta, domnule Morgan,
că muntele sau ce-o fi ăla poate avea cu mult peste 285 de metri.
Da! Dar poate avea și.
Mai puțin?
Nu!
Toate astea, pentru ce?
E deal? E munte?
Probabil, în orice alt loc nu ar fi contat, dar asta e Țara Galilor.
Egiptenii au construit piramide, grecii temple.
Dar noi nu avem nimic din astea, pentru că avem MUNȚII noștri.
Da. Galezii au fost creați de munți.
Unde încep munții, începe Țara Galilor.
Dacă ăsta nu e un munte...
Dacă ăsta nu e un munte... Ei bine, e ca și cum Anson ar retrage granița...
și ne-ar pune în Anglia. Doamne-apără!
Bună dimineața, Thomas. Și Thomas.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
Cu ce vă pot ajuta?
Am venit să vedem Oamenii-Care-Măsoară-Muntele.
Păi... bună!
El e domnul Garrad, iar eu mă numesc Anson.
Dar, după cum puteți vedea, suntem îngrozitor de ocupați.
Ăsta e fratele meu, Thomas Twp, și eu sunt Thomas Twp Too.
Nu avem carte, iar cei mai mulți spun că suntem proști.
Dar n-am fi atât de proști dacă nu am ști că ne numim proști.
Ce original! Încântați să vă cunoaștem.
Am vrea să știm cum aveți de gând să măsurați muntele.
Ne-ar plăcea să privim. Și am fi bucuroși să vă ajutăm la căratul sculelor.
Chiar? Mulțumim. Ar fi splendid.
Nu le spune proști degeaba.
Dumnezeule!
Thomas, nu ne place ideea
că voi să cărați echipamentul englezilor.
Sunteți răsplătiți pentru asta?
Păi, nu știu... O să le pun jos.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
Suntem aici pentru măsurătoarea istorică.
Îl cunoașteți pe reverendul Jones?
Nu. Încântat.
Vă veți strădui la maxim, sunt sigur.
- Deci? - Care e rezultatul?
Vă rog! Avem ore de calcul până e gata.
Va trebui să aveți puțină răbdare. Dar vom afla diseară.
Acum, scuzați-mă, domnilor.
Mulțumesc.
Vă rog, cu atenție.
Și o să știți mai târziu?
Ei bine, am făcut măsurătorile celor două coline,
și deja Știm înălțimile Newton Beacon și Whitchurch Hill.
Pe astea cum le-ați măsurat? În același mod. Comparându-le cu altele.
Păi, și primul deal, cine l-a măsurat?
Doamne, băiete! Doamne...
În noaptea aceea, crâșma a făcut afaceri bune
pentru că toată lumea s-a adunat, să afle rezultatele
cu excepția reverendului Jones, desigur,
care n-ar fi intrat într-un asemenea loc al păcatului.
Încă un rând? Nu, vreau să-mi schimb pariul.
Nu se poate. Atunci vreau să fac un alt pariu.
Vă simțiți mai bine? Nu.
Nu, am o migrenă îngrozitoare. Cred că ar trebui să mă întind.
Vreți să le-o spun eu?
Excelentă idee. Ar fi trebuit s-o fac eu. Dar pe de altă parte...
ar fi o bună ocazie pentru dumneavoastră a exersa conversația cu băștinașii.
V-ar putea fi de folos. Da, sigur.
285 metri.!
Obiecția se susține.
Nu accept niciun pariu sub 300 de metri.
TRĂDĂTORULE! Trădător?
Sunteți sigur că n-aveți ceva sânge englez în vene?
- Vreun rezultat? - Nu.
N-o să le placă, nu?
Nu. Dar, una peste alta, cifrele astea sunt știință.
Și, ce e știința, domnule Anson?
Uit întotdeauna asta, nu?
- Haide. - Știința este imparțială.
Exact.
Bună.
Domnule Morgan, cu permisiunea dumneavoastră...
Domnilor. Am...
terminat, inspecția,
Ffynnon Garw...
...și trebuie să vă informez că are...
...295 de metri.
CE?!
Știu că e dezamăgitor, poate, pentru dumneavoastră.
Dar vă rog să țineți minte că e doar o măsurătoare...
care nu îi afectează frumusețea, sau chiar afecțiunea pentru acest...
acest... deal. Mulțumesc.
Deal?
Un rezultat? Spune-mi, e vreun rezultat?
E un... deal.
Un deal?!
Poate ar fi fost diferit dacă nu era război.
Dar era 1917 și pierderile erau extenuante.
Cei cărora li s-a permis să rămână munceau în mină
pentru a aproviziona vapoarele cu combustibil.
Munceau zi și noapte.
Banii erau puțini. Cărbunele era urât de toți.
Iar cei ce supraviețuiau în tranșee, mureau pentru cărbune.
Erau timpuri triste.
Prietenii ne fuseseră luați, copiii și soții.
O comunitate altădată puternică, fusese încet, încet distrusă.
Cum ne-am fi primit înapoi supraviețuitorii, dacă la întoarcere nu ar fi găsit un munte?
Adică ei i-au înfruntat pe germani,
iar noi am pierdut muntele în favoarea englezilor?
Satul nostru fusese ruinat, iar acum vor să ne ia și muntele...
și identitatea noastră de galezi.
- Întrunire la Primărie! - Întrunire la Primărie!
Întrunire la Primărie!
Reverendul Jones...
a organizat o întrunire la Primărie.
Acum. Ce crede că poate face, moșneagul?
Să înalțe muntele? Pregătește o plângere oficială.
Haideți, băieți. Vii și tu?
O plângere?
Mulțumesc. Mulțumesc. Mulțumesc.
Ascultați, propun o petiție...
în care să solicităm ca Ffynnon Garw
să fie desemnat primul munte al Țării Galilor,
și să fie inclus pe toate hărțile Maiestății Sale.
Și cine-o să citească petiția asta? Cine o s-o aprobe?
N-am nevoie de sfaturile dumitale, domnule Morgan.
N-am terminat!
N-am terminat încă!
Nu trebuie ca Ffynnon Garw să fie pe hartă...
pentru că noi ne milogim pentru el.
Nu! Dacă Ffynnon Garw trebuie să aibă 300 de metri,
atunci eu zic să-l facem de 300 de metri!
6 metri sunt tot ce ne trebuie!
O movilă de 6 metri, și avem muntele nostru.
- Nu sunt sigur cât de legal e. - Da. Sau etic...
"Legal"? "Etic"?
Dar cât de legal a fost să spună că 300 de metri e un munte,
iar 295 nu?
Să numim un om scund - băiat, iar un câine mic - pisică?
Nu!
Acesta e un munte. Muntele nostru!
Și dacă trebuie să aibă 600 de metri, atunci o să-l facem de 600 de metri!
Aș prefera, domnule Morgan,
să nu iei numele Domnului în deșert.
Da, Ivor, ziceți! Haide!
...Morgan Goat...
Scuze, Morgan!
Morgan are dreptate.
Am vizitat munți pe a căror culme erau construcții funerare antice.
Iar măsurătoarea a luat în calcul inclusiv înălțimea lor.
Nu văd nimic rău în a adăuga și noi ceva lui Ffynnon Garw.
La Rhondda Fawr,
e o haldă uriașă deasupra satului. Și e pe hartă.
Sunt, oare, singurul care gândește că asta e lipsă de onestitate, că trișăm?
Ce facem? Luăm pământ dintr-o parte a Ffynnon Garw pentru a înălța alta?
Luați din grădina proprie, dacă asta vă face să vă simțiți mai bine.
Da, da, m-ar face să mă simt mai bine.
Aș prefera ca muntele să fie ridicat prin efort, prin sudoare,
prin muncă, prin sacrificiu.
Da! Să luăm pământ din grădinile noastre.
M-ar face să mă simt mai bine. Faceți totul să devină imposibil!
Nu, domnule Morgan, deloc!
Omul ăsta!
Johnny.
- Deci... - Nu, ascultați.
În Franța...
În Franța, săpam tranșee lungi de 16 kilometri.
Ridicăm dealuri cu pământul scos din ele.
Mișcam câmpurile din loc. N-ați crede ce făceam.
E posibil. E doar multă muncă.
O să ajut.
Așa a început totul.
Reverendul a avut o idee...
Morgan avea una mai bună, pe care reverendul a modificat-o
și pe care Johnny a crezut-o posibilă.
Desigur, asta nu a schimbat nimic referitor la faptul că Morgan Goat...
nu vorbește, în continuare, cu reverendul Jones...
iar reverendul Jones nu vorbește cu Morgan Goat.
Iar Johnny vorbește rar cu cineva.
Domnule sergent...
Domnilor... Domnule Anson.
În numele cetățenilor satului,
vrem să vă convingem să-l determinați pe domnul Garrad...
să mai rămână și să ne măsurați din nou muntele.
Din nou? Îmi pare rău, dar cred că măsurătoarea de azi a fost exactă.
Vom mai adăuga 6 metri.
Cum adică mai adăugați 6 metri? E legal, nu?
Înălțimea unor munți include, câteodată... munți mai mici.
- Chiar și halde. Da! - Da. E adevărat...
structuri permanente sunt permise uneori, dar...
Perfect! Atunci vor fi 6 metri.
Păi, nu putem aștepta până voi...
...adăugați 6 metri.
Cum aveți de gând s-o faceți? Nu-i treaba dumitale.
Ne descurcăm noi. Dumneata convinge-l pe domnul Garrad.
Nu, mi-aș pierde timpul degeaba.
Programul nostru e foarte încărcat,
și domnul Garrad vrea să ne mișcăm în continuare.
Cerem doar... Nu, e târziu. Nu vă supărați,
dar plecăm mâine la prima oră.
Mulțumesc.
Da, într-adevăr, păcat. Stai liniștit. Nu pleacă nicăieri.
Scuze, Morgan? N-am înțeles.
O să devin surd de-o ureche.
Am spus: "Noapte bună, sergent!" Să trăiți!
Atunci, noapte bună.
- Morgan? - Am nevoie de 1 kilogram de zahăr.
Un kilogram!
E pe rație! Știu.
Haide, Ivor. E o urgență națională!
Da, dar... un kilogram?
Nu vreau să fiu nevoit să spun că totul a eșuat din cauza ta, Ivor.
Deci? Rămân?
Cred că i-am convins, dragostea mea.
Cred că i-am convins.
Pentru Dumnezeu, Anson, străduiește-te mai mult!
Fac tot posibilul. Încercați și dumneavoastră, dacă doriți.
Poate n-ar trebui să vă obosiți așa tare...
Ce ai spus?
Probleme, domnilor?
Da. Mă tem că da.
O, Doamne! O, Doamne! O, Doamne!
Domnule Morgan. Apropo,
Mă întrebam ce s-o fi întâmplat cu catargul?
A putrezit.
A putrezit? În țara Galilor?!
Cred că are mai mult de 6 metri. Are 6 metri.
Drace! O să ne trebuiască ceva pământ să-l acoperim...
Nu e încă ora 9.
Bună dimineața. Reverend Jones.
Deranjez?
Credeam că ești unul din elevii mei.
Chiar despre ei voiam să vă vorbesc.
Astăzi e o zi istorică. Istorică!
O zi despre care generațiile următoare vor vorbi multă vreme.
Ceva vești de pe front? Nu.
Noutățile sunt aici.
Noutățile sunt acolo sus.
Astăzi construim un munte!
Și vreau ca elevii dumneavoastră să ne ajute.
Elevii mei. Să muncească.
Să vă ajute să falsificați înălțimea...
Să falsifice? Domnule Davies...
simțul dumneavoastră comunitar
și vocabularul pe care îl folosiți lasă mult de dorit.
Deci?
Ei, bine...
Ei bine, ce?
E dificil de spus. Probabil ați înecat-o.
Mai bine o mai lăsăm 10 minute.
Bem ceva?
Iartă-ne Doamne...
Nu, ei nu știu ce facem, cum ai spus.
În sfârșit! Te-am așteptat la crâșmă ca un idiot.
Am fost ocupat. Răcoritoare!
Hei, ia asta.
- Ce să le zic? - Nu le zice nimic.
Du-i la garaj și demontează motorul.
Dar n-am demontat niciodată un motor...
Ai șansa să înveți s-o faci! Și dacă nu reușesc să-l pun la loc?
Atunci ne-ai face un mare serviciu.
Bine. Hai să ducem chestia asta la garaj...
Drace!
- Da. - Când plouă, toarnă?
Deci, știți cumva cine e în spatele la toată afacerea asta?
Vreau să spun, domnule Williams,
că problemele noastre par legate, prin coincidență...
cu faptul că am stabilit că muntele vostru e un deal.
Suspectez că suntem subiectul unei răzbunări copilărești, unei lipse de fair-play...
Încetați! Încetați înainte de a regreta ce spuneți.
Da, e adevărat că multă lume e supărată.
Dar să gândiți ca cineva ar...
Domnule Garrad, suntem oameni onorabili.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Doar că totul pare foarte ciudat.
Hai să uităm totul și s-o ducem la garaj.
Și, cât credeți că o să dureze reparațiile?
O să fie gata... curând.
Bine.
Pentru că în caz contrar o să fim nevoiți să facem ne descurcăm cu alte mijloace.
Nu, nu-i nevoie, domnilor.
Acum, ați vrea să luați bagajele și să mă împingeți?
Să împingem?
Împingeți.
Să împingem?
- Trebuie să-l văd. - Nu pleacă nicăieri cu tine!
Trezește-l, femeie! Asta-i chestie de viață și de moarte!
Foarte bine! Excelent!
Trei găleți... Excelent! Alo, alo!
- Am ales o zi călduroasă. - E mai bine decât să plouă.
Dar o să plouă mai târziu.
Păi, cu atât mai bine. O să ne răcorim.
Fiți optimiști! Hai! Săpați. Umpleți-o repede și pe-a treia!
Assam House, pe drumul spre Cardiff. N-ai cum să nu nimerești.
Dar, Morgan, muncesc noaptea.
Unii dintre noi muncesc zi și noapte!
Nu vreau să le zic oamenilor că totul a eșuat din cauza lui Tommy Twostroke.
Frumos. Frumos.
Bine. Stai să-mi iau sculele.
Când o să vorbim de Llywelyn, să țineți minte că...
Intrați.
- Am venit după copii. - Avem nevoie de ei acasă.
E foarte nepotrivit.
Băuturi răcoritoare! Vrea cineva răcoritoare?
Hai, du-te acasă!
N-aș putea spune că-mi place satul ăsta. E prea multă liniște.
Da, am observat. Îmi place.
Crezi că are cea mai mică idee despre ceea ce face?
Păi, o demontează cu mare încredere.
- Știu, dar... - Nu știu nimic despre mașini.
Din nefericire, eu nici atât.
Aha! Cred, domnilor, că am găsit problema.
Da.
Ce e asta?
Păi, nu știu cum îi zice în engleză. În galeză îi spunem "bethangalw".
Un ce?! A "bairthandgaloo".
Da, pe-aproape. Și unde putem să găsim una de schimb?
- La Cardiff. - La Cardiff?!
O să-l trimitem pe Tommy Twostroke când o să se-ntoarcă.
Bun...
- Tommy? - Credeam că...
Nu contează ce crezi. Ce naiba cauți aici?
Morgan m-a trimis. Ce dorește Morgan? Dar e joi. Am treabă.
- Vrea să vii chiar acum. - Sigur, să-mi pierd slujba...
E o urgență. A zis: "Spune-i că nu pot fără ea."
Nu poate fără mine? Ceva de genul ăsta.
Restul dumneavoastră. Mulțumesc.
Bună dimineața, reverende. Nu mă lua cu de-astea!
E clasic.
În timp ce tot satul... cu excepția lui Davies School...
trage din greu la această misiune eroică,
tu ai găsit ceva să faci profit...
și să împrăștii acest lucru diavolesc precum alcoolul.
Hai, reverende. Căldura vi s-a urcat la cap.
Ofer un serviciu.
Un adevărat serviciu ar fi gratuit.
Credeți-mă, nu am nici un profit din asta.
O, Doamne!
Să te cred? N-a sosit ziua aia...
în care să te cred.
Haide, George, nu e sfârșitul lumii.
Trebuie să mai rămânem aici câteva zile.
O fi vreo mașină de închiriat pe aici?
Nu, toate sunt folosite, la...
Da? La ce?
La război. Da, la război.
Cred că am auzit un fluier de tren aseară.
E vreo gară pe aici?
Ei, bine... E o întrebare simplă.
E, sau nu e o gară pe aici?
Ei, bine... nu prea.
Nu prea?
Bună dimineața.
Aveți un mers al trenurilor?
Al trenurilor? Da, al trenurilor.
Sunteți englezi, nu-i așa?
Anson?
Da, suntem, da.
Și ne-ar plăcea să găsim un tren.
Nu sunt trenuri. Doamne, omule, tocmai am auzit unul.
Cărbune! Trenuri de cărbune toată ziua!
Trenuri de cărbune toată noaptea!
Dar niciunul de pasageri.
Vedeți vreun pasager pe-aici?
Turte!
Mere! Pere!
Acum, acum.
Domnului i-a trebuit o zi să separe raiul și pământul.
Noi nu ne putem aștepta la mai mult.
Ce-a fost mai greu a trecut.
Asta contează. Păi, nu am terminat partea cea mai mare.
Ba da.
Mai avem aproape 4 metri.
O să trebuiască mai mult pământ pentru că partea de jos e mai mare.
Are dreptate.
Sunteți toți niște pesimiști. Și voi...!
Voi! Ați zis c-o să plouă. O să plouă!
O Doamne.
Morgan, ce naiba se întâmplă? Tommy Twostroke...
a venit la mine cu un mesaj disperat.
Disperat. Asta e cuvântul potrivit, Betty.
Timpuri disperate... măsuri disperate... Englezi disperați!
Sper că nu sugerezi ce cred eu că vrei să sugerezi.
Alo.
Scuze. Puteți să-mi dați un pahar de bere?
- Arăt eu a chelnerița? - Chelneriță? Niciodată!
Sunt surprins, domnule Anson, că puteți face o greșeală ca asta.
Iată clienta noastră onorată, domnișoara Elizabeth.
Îmi pare rău, dar am crezut că fiind în spatele barului...
Îmi place ca oaspeții mei obișnuiți să nu se simtă ca într-un bar,
ci mai degrabă ca într-o casă departe de casă.
- Casa? - Așa de repede înapoi? Rușine.
Aveți dificultăți cu respirația? Iar probleme cu pieptul.
Te-ai întors de la Cardiff prea repede.
Perseverează în adversitate.
Ce pot să vă dau de băut?
- Un biter, vă rog. - Vine.
Trece-l în contul meu.
În contul tău?
Să demonstrez că nu port pică.
Cu adevărat, nu era nevoie de asta.
Mulțumesc, oricum. Reginald Anson.
Elizabeth. Domnișoară... Plăcerea e de partea mea.
Savurați-vă băuturile. Sunt sigur că aveți multe de vorbit.
Mă tem că domnul Morgan...
iubește să discute despre viața privată în public.
Mi se pare de foarte prost gust.
De-a dreptul COMUN!
Puteți să contați pe discreția mea.
Sunt sigură. Acum vă rog să mă scuzați.
Am renunțat la prima mea slujbă reală, onestă...!
Domnule Garrad!
Scuzați-mă.
Cu ce vă pot ajuta?
Anson, simt că e ceva necurat la mijloc.
I-am spus lui Morgan că mai rămânem o noapte,
și n-a fost deloc surprins.
O, nu, nu... N-ar trebui să te grăbești cu concluziile.
Williams Garage Man i-a zis deja că mașina e ireparabilă.
Da? Înțeleg...
Nu ești niciodată suficient de vigilent pe teritoriu străin.
Bine, e Țara Galilor, George. E totuși teritoriu străin, Reginald.
Înțeleg perfect. În special că sunt englezi.
- Morgan, pierzi esențialul. - Nu, tu pierzi esențialul.
Tot ce trebuie să faci, e să-l vrăjești pe imbecilul ăla bătrân
pentru a-i "umple" zilele.
Morgan, capul tău trebuie umplut.
Toate astea doar pentru o hartă!
Doar o hartă? Asta ți-a zis Tommy Twostroke?
Doar o hartă!
Hărțile, draga Betty, sunt...
ca lenjeria intimă a unei țări.
Ele dau forma "continentelor". Nemern...!
George, lasă-mă să-ți prezint pe...
Ea este domnișoara Elizabeth din Cardiff.
A venit pentru aerul curat de munte...
El este George Garrad.
Încântat. Sigur.
Drăcie!
V-am zis că plouă...
Dumnezeule, îmi amintește de musonii de la tropice.
Ați fost vreodată la tropice?
Scuzați-mă.
Sunt alunecări de teren groaznice în nopți ca asta.
Williams! Williams!
Morgan? Avem nevoie de prelate pentru munte, repede.
Toată munca noastră o să fie luată de ape!
- E singura pe care am găsit-o. - Ajunge.
Morgan! Caută-l pe Johnny Shellshocked și urcați repede!
- Dar, Morgan... - Nu pot s-o fac de unul singur.
Vrei să le spun tuturor că totul a eșuat din cauza ta?
Ești aproape, Johnny. Aproape...
Întinde-te!
La pământ, Johnny, idiot ce ești! La pământ!
Haide, haide!
Haide! Haide!
Bine. Bine.
Calmează-te. Calmează-te. Haide.
Bine băiete. Poți să te ridici acum. Haide.
Am avansat, deci, până în Palestina, iar de acolo...
spre Cairo, și, în final, am ajuns la Aden.
Ați auzit, domnișoară Elizabeth?
Domnul Garrad a fost la Aden.
Aden?
Ați fost vreodată la Aden, domnule Anson?
Nu, nu. Nu încă. Dar suna fascinant.
Încă unul, domnule Garrad?
Și dumneavoastră, domnule Anson?
Da, aș mai vrea unul.
Și încă unul pentru domnul Anson. Treceți-le în contul meu.
Mulțumesc. E încântător să-ți facă cinste o doamnă.
Bunăvoința domnișoarei Elizabeth nu cunoaște limite.
Drace! Numai tunete și fulgere...
L-a dat pe spate, săracul.
- Și delușorul? - L-am salvat.
Nu poți să-l lași aici. Du-l la Blod.
Am făcut destul pentru o singură seară.
Aduceți niște prosoape și paturi, repede!
Așa ceva mi s-a întâmplat și la Sevastopol.
Dă-l naibii de Sevastopol, George. Dați-mi haina dumneavoastră.
Haide! Un pahar mare de coniac. Repede!
Bun, descleștați-i degetele.
Desfaceți-i cămașa și descleștați-i degetele.
Bine, bine.
Să vedem dacă nu și-a înghițit limba.
Asta e. Haide. Așa. Destindeți-vă.
- Blod. - Ce i-ai făcut?
Nu i-am făcut nimic.
Betty, dă-i un coniac.
Betty? Așa, deci ea e Betty. Ce dracu caută ea aici?
Nu, Blod. Nu-ți face idei greșite. Asta e altă doamnă...
E cu domnii aceia. Nu-i așa?
Da, suntem din Londra. Să-l ajutăm, totuși, pe acest om.
E în șoc profund. Acolo. Scuze. V-am confundat cu altcineva.
Hai, Morgan. Ajută-mă să-l iau. Știu ce să-i fac.
Bine. Ușor, ușor.
Bine, a fost mult prea multă animație pentru o singură seară.
Mă scuzați, dar vă urez... noapte bună.
- Da, dar, George... - Noapte bună!
Nu vă îngrijorați pentru Morgan. Nu e prima dată când închid pentru el.
N-o să mai revină în seara asta.
Și... mulțumesc.
Că m-ați ajutat cu Blod.
Nicio problemă.
A fost... A fost cea mai bună soluție...
Serios. Mulțumesc.
Nicio problemă.
Bine.
Păi... noapte bună... domnișoară Elizabeth, și...
Betty.
Da.
Și... mulțumesc pentru această încântătoare seară...
Sunteți căsătorit?
Pardon? Sunteți căsătorit?
Nu.
Noapte bună, domnule Anson.
Sunteți un gentleman.
Idiot.
Doarme bine? Nu. Mulțumită ție.
Bine, M-am întors să închid. N-o să stau mult.
Nici să nu te gândești că rămâi aici la noapte.
După ce i-ai făcut lui Johnny? Blod!
În altă ordine de idei, Morgan, dacă totul a fost degeaba...
nici să nu te gândești să mai bați vreodată la ușa mea.
- Nu te grăbi, fato. - Dispari, Morgan!
Nu!
Betty!
Drăcie!
Bună dimineața. Nu dormiți?
Am dormit ca un buștean.
E atât de calm fără Morgan pe aici.
Bună dimineața.
Credeam că ați plecat deja.
Aseară păreați nerăbdătoare să...
Nu, nu, nu. Nu sunt genul care să alerge prin ploaie.
Prefer să rămân la cald, în pat și să reflectez.
Totul arată mai bine când e ud, nu crezi?
Vă e foame?
Căutați ceva de mâncare?
Da, mor de foame. Da, arăți înfometat.
George.
Scuze...
Mulțumesc.
Bun, Anson, ordinea zilei: Repară mașina. Anson!
Da... Nu putem rămâne aici la nesfârșit...
așteptând un nenorocit plecat călare pe motocicletă.
Ar trebui să plecăm.
Vă întoarceți în Anglia sau mai aveți treabă în Țara Galilor?
Ei, bine, în nord... În nord-vestul Țării Galilor.
O să plouă peste tot. Mai bine ați rămâne aici.
Iar hanurile din nordul Țării Galilor...
- Haide fato. Lasă-mă să intru. - E ca și cum ai dormi în grajd.
Sunt ud leoarcă. Bună dimineața.
- Deci? - Deci, ce?
Știi tu, azi-noapte... Domnișoara Elisabeth și englezul...
În primul rând, domnișoara Elizabeth s-a dus la culcare.
Și în al doilea rând, nu toți sunt animale ca tine, Morgan.
Ei sunt gentlemeni.
Un animal?
Nu ești foarte bun la asta, așa-i? Hai, concentrați-vă!
Idiotul ăla a zis că se întoarce până la ora 11.
"Voi avea noutăți. Voi aduce piesa de la Cardiff", a zis.
E aproape amiază!
Doamne, cât urăsc galezii!!
Drumul e rău din cauza ploii, probabil.
Hai, Anson.
Scuze. Unde mergem?
Unde naiba crezi?! Să luăm mașina!
Să luăm mașina... Să luăm mașina... Da, da.
Adevărul e că, nouă, galezilor ne-ar fi plăcut să credem
că munții i-au învins pe invadatorii care s-au perindat succesiv.
De fapt, ploaia și munții au făcut-o.
Ploaia era cea care învingea toți invadatorii. Anson!
Da, simplu: ploaia.
Domnule? Aș vrea...
O, Doamne... Anson?
Am vrea să trimitem o telegramă, vă rog. Da, domnule.
Ministerul meu m-a informat...
că ar fi posibil să luăm un tren de aici până la Pontypridd.
Un tren de pasageri. Da...
Dar mi-ați zis că pe aici nu trece nici un tren de pasageri.
Spre est, nu. Nu știam că vreți să mergeți în nord.
Cum ați presupus că mergem spre est?
Sunteți englezi. Și Anglia... e în est.
Anson.
Bine, puteți să ne dați 2 bilete la clasa I...
la clasa a II-a... spre Pontypridd?
Spre nord.
Îmi pare rău.
Trebuia să veniți ieri. Astăzi nu se poate.
Inundații pe linie.
Inundații...
Domnilor... Succes?
Inundații. Așa cum a prezis și Biblia...
Interesant, trenurile de pasageri...
sunt afectate de inundații, dar trenurile de cărbune merg normal.
Linii diferite...
Desigur! Știam eu că există o explicație, George.
- Vezi, sunt linii diferite. - Tacă-ți gura, Anson!
Acum, vă rog trimiteți-mi...
câteva pături curate și o sticlă de gin în camera mea.
Mulțumesc.
A început să plouă joi seara și a continuat toată vineri dimineața.
Și a plouat în toată după-amiaza de vineri.
Părea că ploaia n-o să se oprească niciodată.
Și pentru prima dată, galezii și englezii erau uniți prin faptul că
nu era nimic de făcut decât să aștepte.
Apoi, duminică dimineața, se produseseră doua miracole.
Ploaia a încetat, și... miracolul-miracolelor!
Morgan Goat a vorbit cu Reverend Jones.
Reverend Jones. Morgan.
A încetat ploaia.
Da, am văzut.
Nu sunt trenuri astăzi.
Da, da... nu sunt trenuri în ziua Domnului.
Ce vreau să zic e că...
astăzi e ultima noastră șansă să construim muntele.
Dar duminica toată lumea e la biserică.
Slujbă va începe la 10:30, ca de obicei, domnule Morgan.
Dar nimeni nu va munci duminica fără binecuvântarea dumitale.
Iar mâine, englezii vor pleca cu primul tren și vom pierde ultima șansă.
Au telegrame... și bilete... și ordine de la Centru.
Nu-i mai pot ține aici.
E astăzi sau niciodată!
Biserica se deschide la 10:30, domnule Morgan,
iar Domnul ar fi foarte fericit dacă măcar acum ați fi acolo.
Bună dimineața. Da. Este.
E o dimineață frumoasă.
Sunt frumoase. Da.
Dar nu așa frumoase ca mine...
ar fi trebuit să spuneți.
Betty!
N-ai auzit că te-am strigat? Am nevoie de o cămașă curată.
Nu te uita la mine.
V-aș împrumuta eu, dar asta e singura curată pe care o am.
Cuvântul meu de azi începe de la Psalm 99: Verset 9.
"Slăviți pe Dumnezeul nostru și venerați-l pe acest deal sfânt..."
- Mâine dimineață în zori? - Da, mă tem că da.
George a primit niște ordine stricte de la Londra aseară,
așa că, o să luăm trenul de 8:30...
indiferent de starea sa de sănătate.
S-a îmbătat zdravăn aseară.
Și alaltăieri seară.
"Un obicei pe care l-am deprins în India..."
Da, nu prea avea ce face acolo, sărmanul.
Da. Și dumneata ai putea înnebuni.
Nu. Aș putea trăi într-un loc ca ăsta. Mi-a plăcut...
Chiar?
O văd că pe o rugăciune...
devenită manifestă în pământ.
Într-o zi, copiii copiilor noștri
se vor juca acolo unde punem noi pământ.
Bătrânii vor putea să-l vadă din vale...
și își vor aminti de tinerețe.
Deci, chiar dacă azi e duminică
dar mai ales pentru că e duminică,
mă veți vedea imediat după această slujbă,
cățărându-mă pe Ffynnon Garw...
cu pământul Domnului în mână.
Voi construi această movilă...
și o voi dedica Domnului.
Voi construi această movilă...
în memoria dragilor noștri care...
nu se vor întoarce din război.
Și voi construi această movilă ca un umil ecou...
al munților măreți pe care ni i-a dat Domnul.
Și voi construi această movilă pentru a celebra bucuria...
pe care ne-a dat-o muntele nostru.
Și voi construi această movilă știind că Domnul e cu mine.
"Slăviți pe Dumnezeul nostru și venerați-l pe acest deal sfânt..."
Și contez pe voi că veți fi toți... acolo-sus!
Nici să nu vă gândiți un minut...
că veți vinde bere în ziua Domnului!
Nu știu ce-aș putea face util într-un loc ca ăsta.
E ușor pentru dumneata.
Știi să faci de toate. Ești educat.
De fapt, nu sunt calificat în multe lucruri.
Cred că aș putea preda la școală.
Dragă. Scuze... Voiam...
Voiam...
Voiam să vă întreb ceva personal. Personal; e, probabil, indiscret.
Nu mă deranjează.
Bine, eu... știi...
Știu mai puține despre dumneata decât despre, să zicem...
domnișoara Elizabeth.
Domnișoara Elizabeth... N-am s-o mai pot ține așa mult timp.
Nu e nimic special de spus despre mine.
Nu sunt genul de femeie ușor de remarcat.
Intru cu ceaiul, fac o reverență și mă retrag.
Eu v-aș remarca. Ba nu.
Nu, în mod normal.
Deci... pot să vă întreb ceva personal?
Cum se face că nu sunteți în Franța?
Bine, am fost. Am fost...
Am fost în primul val, în 1914.
La Verdun.
M-am întors ca Johnny.
Îmi pare rău.
Dar acum sunteți bine. Aveți nevoie de cineva să vă poarte de grijă.
- Ce naiba...? - Bine, băieți. Ne vedem sus!
Au venit și minerii acum.
Parcă e la carnaval.
Mă simt vinovat...
Sper că domnul Garrad e gata.
Avem un munte pe care să-l măsoare înainte de ora ceaiului.
Wallah, ceai!
George, sunt Anson.
Anson. Bună dimineața.
Am aruncat o privire la dealul ăla.
Se pare că localnicii au făcut o mică modificare a înălțimii.
M-aș putea duce să-l măsor din nou. Și așa nu am altceva mai important de făcut.
Da. Bună idee. Puțin aer proaspăt vă va face bine.
Da, așa mă gândeam și eu. Da.
Ați vrea să mă însoțiți?
Unde? Pe deal.
Doamne, nu, nu, nu.
Prefer să rămân aici dacă nu vă deranjează. Mai am niște hârtii de aranjat.
Bineînțeles.
Bine. Vreți să vă deschid fereastra?
Nu sunt sigur dacă mă pot bizui pe domnul Garrad.
Problema e că aș avea nevoie de un asistent.
N-ați vrea...? Eu?
De ce nu?
Bine... n-am fost niciodată în Abyssinia...
nici la Aden, nici la Sevastopol.
Și nu pot vorbi cu accent snob pentru multă vreme.
Bine, cred că putem să ne descurcăm și așa.
Sunt doar o simplă servitoare.
Nu cred că "doar" vi se potrivește chiar așa de bine.
Ăsta a fost un compliment? Da.
Acum mă veți face să roșesc.
Mă ajutați... vă rog?
De vreme ce sunteți atât de politicos și roșiți, da, accept.
Bine. Atunci...
pregătiți aparatura, vă rog.
Ce? Am să vă arăt.
E extraordinar!
Când lui Morgan îi intră ceva în cap... trebuie să îl lași.
Știți... cred c-o să reușească.
Bună ziua. Bună ziua.
Avem un munte pentru hartă voastră.
Într-adevăr. Sper că da. Dar ar trebui să fie gata astăzi.
Am pierdut ceva timp cu ploaia, dar cred că mai avem o șansă.
Bine, cred că trebuie acoperit cu iarbă. Iarbă?
Vrea să zică gazon. Gazon? Gazon bun.
Mult gazon bun.
E scandalos. Cum îndrăzniți?
Consiliul comunal a fost cumva informat? Aveți permisiune scrisă?
Uitați-vă! E o nebunie.
Nu mai faceți pe englezul!
Continuați acolo sus... Bine, băieți. Continuați.
Continuați! Continuați! Așa. Așa.
Absolut toată lumea a urcat pe Ffynnon Garw în acea zi,
mai puțin Davies School, bineînțeles,
Și Johnny, care era bucuros să ajute jos, în vale,
dar prea înfricoșat să urce din nou pe Ffynnon Garw.
Mulțumesc, Johnny.
Iau eu aia!
Nu prea mai e lumină pentru măsurători.
Mai bine ai ajuta în loc să stai plantat acolo...
Haideți!
Îmi pare foarte rău pentru mașină.
Am acoperit-o cu o prelată, dar vântul a...
E cumva prelata asta, din întâmplare?
Da. E în regulă, domnule Williams.
N-aș fi vrut să ratez asta pentru nimic în lume.
E Johnny! E Johnny!
Trebuia să ne grăbim să terminăm
pentru a-i rămâne suficientă lumină lui Anson să măsoare.
Și mulți zic că am fi reușit
dar destinul a mai scos încă o scamatorie din sac.
Reverend Jones!
Vorbind mai târziu,
am înțeles că reverendul Jones urcase pe Ffynnon Garw
de cinci sau șase ori în acea zi,
suficient cât să doboare chiar și un om tânăr
și cu siguranță, prea mult pentru un om de 82 de ani.
Da, nici pe asta n-o știam.
Reverendul Jones avea 82 de ani.
Noi credeam că are în jur de 60.
Morgan!
Morgan Țapul! Morgan. Morgan.
M-a chemat pe mine? Da.
Apropie-te.
Ia-mi mâna.
Știu că pot conta pe dumneata.
Ce zice? Ce zice?
Aduceți-l pe Jones J.P.!
Sergentul confirmase moartea,
dar Jones J.P. trebuia să consacre pământul...
înainte de a i se satisface ultima dorință reverendului Jones.
Această bucată din pământul lui Ffynnon Garw...
este consacrată cum se cuvine pentru a primi rămășițele...
prietenului și liderului nostru spiritual, reverendul Robert Jones.
Veți lua primul tren mâine dimineață?
Da. Mi-e teamă că da.
Cred că așa e corect.
Chiar am încercat, nu-i așa? Dacă reverendul n-ar fi...
Fără reverend, oricum nu s-ar fi construit.
Adevărat. Foarte adevărat.
Haideți.
O să mai fie măsurat odată. Adică...
Poate o să revenim până aici la întoarcerea noastră și...
N-o să vă mai întoarceți aici.
Ăsta nu e un loc unde oameni ca dumneavoastră să se reîntoarcă.
Voi încerca. Pe bune, voi încerca!
"Voi încerca?" E tot ce puteți face?
După tot ce au făcut?
Toată această muncă.
Cum v-ar plăcea să se spună că totul a eșuat din cauza dumneavoastră?
Păi, ce aș putea face? Să-l măsor pe întuneric?
Să aștept primele lumini ale dimineții, iar apoi...?
Soarele răsare la ora 5.
Nu mai sunt decât câteva ore...
Vă voi ține companie.
Păi... dacă tot e târziu...
iar soarele va răsări în curând,
aș putea la fel de bine să aștept răsăritul aici.
La urma-urmei, dacă tot am ajuns atât de departe...
Noapte bună.
Un pahar, Blod?
Noapte bună, Morgan.
Sunt la capelă. E duminică. Ce beți?
Deci Betty și Anson și-au petrecut noaptea pe Ffynnon Garw.
Știți ce zic galezii despre cei
care rămân noaptea pe munte, nu?
Devin poeți, nebuni, foarte, foarte înțelepți, sau...
Și când au coborât, au anunțat
că Ffynnon Garw era într-adevăr un munte de 301 de metri,
și că s-au logodit.
Situația se potrivea perfect
omului care a urcat un deal...
dar a coborât un munte.
Dacă credeți cumva că aceasta e o povestioară...
povestită de un om senil nepotului său impresionabil,
v-aș ruga să veniți în sudul Țarii Galilor,
în satul unde m-am născut.
Cum veniți spre nord de la Cardiff,
căutați primul mare deal...
nu doar un deal, ci un munte...
și pe copiii oamenilor care l-au construit.
Între timp, chiar înaintea realizării filmului, muntele a fost remăsurat...
stabilindu-se că are 296 de metri.
Deci muntele a fost redesemnat "deal".
Un deal?
Traducerea și adaptarea: Michaela & Mr. Right.
Revizuire: muLineZu